Kambodža.
Mnogim zapadnjacima sličila je na raj. Neki drugačiji svijet... tajnoviti svijet.
Ali rat u susjednom Vijetnamu probio je granice
a borbe se ubrzo proširile i na teritorij neutralne Kambodže.
1973 otišao sam pokrivati taj sporedni rat kao strani dopisnik NY Times-a.
Tamo sam, u zemlji razorenoj ratom, usred borbi između vladinih trupa i Crvenih Kmera,
upoznao svog vodiča i prevoditelja, Ditha Prana...
čovjeka koji će promijeniti moj život,
u zemlji koju sam naučio i voljeti i sažalijevati.
POLJA SMRTI
Slušate Glas Amerike, vijesti za jugoistočnu Aziju.
6:45, jutro - djelomična naoblaka. Naoblačilo se i u Washingtonu.
Predsjednik Nixon objavio je da će se ovih dana obratiti naciji povodom
afere "Watergate". Ovaj govor bit će prvi Nixonov komentar još od svibnja,
...kada je ovaj skandal završio brojnim ostavkama i govoto paralizirao Bijelu Kuću.
To je dovelo i do velikih sukoba, a možda i do Ustavne krize zbog istrage Senata
te postavljenja specijalnih tužitelja za slučaj "Watergate".
Govor je najavljen nakon rezultata Gallupove ankete, sprovedne u javnosti,
a Nixonova popularnost pokazala se najnižom koju je neki američki predsjednik
uživao posljednih dvadeset godina.
Sudac vrhovnog suda William O. Douglas odbacio je žalbu administracije
na produžetak zabrane novih misija bombardiranja Kambodže.
Kongres je ranije izglasao ova bombardiranja ilegalnima i zahtijevao da prestanu
u roku od jednog tjedna, tj. petnaestog kolovoza....
Kreći! U bolnicu.
Gospodine, taksi... Gospodine, treba vam taksi?
Dobro...
Spusti jebene žaluzine, hoćeš li? - Kakvo je ovo sranje?
Kakvo je ovo sranje?
Oprosti...Mislio sam da je sobar. Razvijao sam neki film...
Ako ćeš vikati na mene, doći ću kasnije. Nije mi najbolje sad... - Neću vikati na tebe.
Avion je kasnio 3 sata. Nisam imao auto. Morao sam doći taksijem.
Sve što hoću je raditi, a ti si tu... 284, molim.
Jebem ti, šta ti je to na glavi?!?
Higijenski uložak. Natopio sam ga ledom. - Syd Schanberg. Je li Pran tu?
Ne, upravo sam došao sa aerodroma. Ako dođe, recite mu da sam ovdje.
Bit ću u kafiću "Central", recite mu tako. Hvala puno.
Što bi htio jesti? Hoćeš jaja?
- Ne mogu jesti jaja. Rekli su mi da ih miješaju s crijevcima.
Što ćeš onda? Meni dajte kavu. - I meni. Ja bih i aspirin. - Dvije kave i aspirin, molim.
Sve što jedem mora biti potpuno mrtvo. Zato nikad ne jedem oštrige. Čitao sam ...
da cijede sok od limuna na njih kako bi ih omamili.
Nema razlike, i svjesne školjke su jednako odvratne.
Pazi ovo! Jesi li to vidio? - Što je to bilo?!? Raketa? - Ne znam, vidio sam tipa na motoru.
- Sydney, Sydney, gdje si bio? Tražio sam te svuda po gradu.
Ostavio sam ti poruku, zar je nisi dobio?
- Nisam, išao sam taksijem. - Desila se velika nesreća. - Molim?
- Mislim da Amerikanci bacaju puno velikih bombi na mali grad.
- Američke bombe? Jesi li siguran? -Mnogo, mnogo mrtvih! - Zna li još netko? - Nitko!
Idemo! - Nemoguće je proći! Previše je opasno!
Kuda ideš, Schonberg? - U Neak Luong. - Neak Luong je zatvoren.
- Nemoj mi toga... ti se ovdje ništa ne pitaš. Mogu ići gdje hoću u ovoj jadnoj zemlji.
To je i po njihovom a i po našem zakonu. Zabrani i prekršit ćeš Cooper-Churchov amandman.
Nabij si taj amandman, znaš već gdje!
Idemo. Neak Long, OK?
Kako vam mogu pomoći, g. Schonberg?
Možda mi možete reći zašto je moj avion zadržan jutros?
Tvoj avion nije poletio? Možda je u pitanju loše vrijeme.
Komercijalni letovi nisu u mojoj domeni.
Znači ne znate ništa o tome? - Ne, ne znam. - U redu...
Onda bih volio da poslušaš nešto i da dadneš svoj komentar.
Jutros, zahvaljujući nekim razlozima izvan ičije kontrole,
proveo sam dva sata u Bangkoku, buljeći u znak za polijetanje.
Izvori mi javljaju da su u međuvremenu dva vojna helikoptera sletjela ovdje.
Polovica ambulantnih kola su u Phnom Penhu, čekaju na njih.
A sad mi izvore prenose i glasine da su SAD bacile jednu ili više bombi na grad Neak Loung.
- G. Schnonberg, to su glasine. Neću komentirati glasine. - Ne razumijem te!
Samo te pitam je li zbog toga zadržan moj avion!
Nemam komentar. - Koliko njih je poginulo?
Koliko njih je ranjeno?
Hvala na suradnji, majore.
Kad objavim ovu priču, budi siguran da ću tecitirati u potpunosti!
Žao mi je. - Pran, to nije dovoljno. To jednostavno nije dovoljno.
Ovo je velika priča. Ovo je bitna priča. Mi moramo otići tamo! - Znam.
Ne želim čuti "Ne". Hoću čuti kako ćemo otići! Već smo trebali biti tamo!
Bit ću ovdje.
Laku noć, Sydney.
Poruke? - Ništa, gospodine.
Ćao, Sydney, do viđenja, Sydney.
Ne mogu pričati s tobom. - Sigurno da možeš.
U veleposlanstvu su svi nervozni. Ako ti treba informacija, idi u ured za novinare.
Nemojmo se sad vrijeđati...
- Do viđenja, Sydney. - Dobro, laka noć...
Dobro. Bila je greška pilota ili kvar na računalu. Zajebali su koordinate.
Jedan B-52 ispustio je cijeli tovar na Neak Luong. Vatra gori usred grada.
Koliko ima žrtava? - Čut ćeš to sutra.
Procjenjujemo da ima 52 vojne i 32 civilne žrtve.
Koliko bombi?
Čuo sam na stotine. Nemoj me o tome citirati.
Pivo! Nismo ga pili ima četiri tjedna!
Sigurno ga donose avionom za NY Times. I čuvaju ga gore u apartmanu, a, Sydney?
Imamo podrum ovdje, zar to nisi čuo?
Ne bi me čudilo, Ameri sebe shvaćaju preozbiljno. - Pusti čovjeka, trudi se kao i ostali.
Da, samo što to znači da moramo potplaćivati više od njih da bi
naša izvješća poslali teleprinterom prije njihovih. - Daj, čovjek ti je kupio pivo.
Popij ga. - Živjeli. - Prijatno. Da nazdravimo telefonskoj kompaniji! - NY Times ide rano u krevet.
Dobro? - Možemo ići.
Idemo onda.
Ovo si odlično obavio.
Koliko? -150.
Amerikanac, stotka!
U redu? - Dobro je.
Što kaže? - Hoće da vidite njegovu obitelj, da je fotografirate...
... da mu pomognete, jer je njegovo dijete ranjeno.
Pran? - Da?
Prevedi mi što ona govori.
Treba joj pomoć.
Njezin dućan je srušen noćas. Suprug joj je poginuo.
Koliko je bilo bombi?
Ne zna. - Zna li gdje je bolnica?
Tamo.
Pita hoće li netko uhititi pilota?
Gospodine, hoćete kupiti, hoćete kupiti...?
Jedan dolar, gospodine, kupite... - Nemam više filma, ne mogu slikati!
Pitaj je koliko djece ima u njenoj obitelji.
Petoro djece. Muža su joj već ubili.
Što je ono? Tko su oni ljudi tamo?
Sydney, Sydney... U džipu su zatočenici Crvenih Kmera...
Ubili su puno seljana.
Kaže da daju seljanima da piju benzin, a onda ih zapale.
Film! Nemaš film! - Znam da nema filma.
Bez kamere.
U redu je.
Bez kamere. - Polako.
Reci mu.
Syd, hajde, ulazi.
Brinem se, Sydney.
Ja sam te doveo ovamo.
Optužit će me i uhititi zbog toga.
Kako te mogu ponovno uhititi kada su te već uhitili?
Zvat će Phnom Penh zbog mene, Sydney.
Trebaju mi cigarete... a moram i pišat'.
Hoćeš im reći da moram pišati.
Kaže da nema pišanja. - Što mu to znači "nema pišanja"?
Znači da nema pišanja.
E sad mi je dosta ovog sranja. Imam priču koju moram poslati u New York!
Syd! Syd! Nemoj me ostavljati, Sydney! Hej!
Neću te ostaviti...
Pa doveli su sve moguće novinare! Hoće ispeglati priču! Kopilad!
Reći ću vam nešto. Odlazim odavde.
Što ćete učiniti? Raznijeti mi jebenu glavu?
General je tamo. Ovo je američka putovnica. Ja sam američki građanin i odlazim odavde.
Hoće pozvati nadređenog. - Neka ga zove.
Žao mi je što vam nećemo moći pokazati ruševine i u gradu.
Na žalost, to je još uvijek zabranjeno područje.
Pogledajte sad preko rijeke i vidjet ćete vojne snage koje smo
koje smo doveli u pomoć onima, koji su se ubacili u redove Crvenih Kmera,
koji su napredovali ovih dana.
Snage Kambodžijanske armije im se približavaju i istjerat će ih
od tamo prije nego što kažete keks.
Ulazite u helikopter!
Ti ne! Došao si brodom, vrati se brodom. - To neće zaustaviti moju priču!
Što je ovo, k vragu? - Slušaj, Syd! Da ti nisi ovdje, ni ja ne bih bio ovdje, a ja ne želim biti ovdje!
Čemu sve ovo? - Zato što se, ako netko bude čitao o ovome, nećeš moći u oči!
Sydney... Sydney.
Dobro jutro.
Koliko je sati? Šest!
Teleks. - Išao si po teleks? - Da.
Na naslovnoj smo strani. - Pa?
Sigurno nešto radimo kako treba.
Sydney... moja žena je zabrinuta.
Misli da će svi strani novinari napustiti Kambodžu.
Bilo bi prilično glupo da pokušam pokrivati ovaj rat sjedeći u Bangkoku.
Ona kaže da nam se loše piše, ako se rat nastavi ovako.
Što ti misliš?
Ne znam. - Ne znam ni ja.
Ovo si pokupio dolje? - Naravno. - Onda, idemo. - Dobro.
Nemoj ponovno zaspati. -Neću.
Kmeri se pokušavaju probiti do aerodroma. Ako uspiju, grad će biti izgubljen.
Iznevjerili smo ove ljude. Rekli smo im da će im biti dobro
dok su na našoj strani, a vidi sad ove gužve...
U Americi svi imaju po dva auta.
Pita te koji auto voziš u Americi?
Nemam tamo auto. Samo Mercedes ovdje.
Mercedes? On je broj jedan!
Pitaj ga gdje je naučio engleski?
Američki savjetnik iz njegove jedinice ga ja učio.
Evo, broj jedan.
Što kaže?
Kaže da je mislio da su svi Amerikanci već otišli.
Napravljen sam u SAD.
Pobjeđujemo li? - Ne pobjeđujete.
Pobrini se da ne presijeku put do aerodroma.
Prva divizija je došla rutom br. 36.
Crveni Kmeri dolaze rutom br. 3. Ne zna točno koliko njih.
Očekuju napad danas. - Gdje ti je zapovjednik?
Što radi on tamo? Koliko još...
Rockoff, vuci svoju guzicu odatle!
Hajde, nosimo ga odavde.
Odlazimo... Syd, hajde... hajde...
Sydney... Sydney!
Sydney, ogledaj, Crveni Kmeri!
Veleposlanik Kambodže u Washingtonu, u govoru pred novinarima, rekao je:
"Budimo iskreni, iskoristili ste nas. Uveli ste nas u ovaj rat jer ste pametniji."
U Kambodži su Crveni Kmeri stegnuli obruč oko prijestolnice,
Phnom Penha, koja vrvi od 2 milijuna izbjeglih iz ratnih područja.
Po izvještajima vladinih trupa, situacija je tako loša
da vojnici moraju raspodjeljivati benzin, kako bi sve ranjenike prebacili u glavni grad.
Presjekli su struju, Sydney.
Sad mi šaljete poruke da pregovaram. Prekasno je za to.
Alene, ova zemlja je podijeljena. Pustili smo ovaj brod u more i
slama mi se srce što ga ne možemo vratiti u luku.
Mislim da naša zemlja ima i muda i snage, a sve što je znala je obmanjivati!
Kažem ti, Syd, bit će mi drago da odem odavde.
Ovo se previše odužilo.
I poslije onog kroz što su Crveni Kmeri prošli, ne mislim da će biti naklonjeni strancima.
Gdje da spustim ovo? - Bilo gdje, na pod, bilo gdje.
Gospodine Schonberg? - Bože, da!
Ljudi koje imam pravo uvesti. Njih šest. Dith Pram i njegova obitelj.
Poštovani gospodine, planiram s obitelji turistički posjetiti jugoistočnu Aziju
i dva tjedna provesti u Kambodži. Pošaljite nam turističke prospekte.
Unaprijed zahvalni. U potpisu, Wendell Payne iz Južne Caroline.
Što će biti sa zračnim mostom? - Nosimo ga sa sobom.
To znači da će mnogi pomrijeti od gladi. - Znam, ali što možemo.
Ovdje će biti krvi do koljena....
Oprosti na iskrenosti, ali, ili ostaješ ili odlaziš.
Hej... napuštate brod koji tone?
Turizam je pod znakom upitnika.
Predsjednik Ford, u svom obraćanju o vanjskoj politici,
gotovo i nije spomenuo Kambodžu. Rekao je samo da je već kasno.
Žao mi je, Sydney, kasnim. - Gdje si bio?
Zaustavili su me zbog policijskog sata.
Policijskog sata, je li? - Žao mi je, Sydney.
Dobro, počni sa ovim. Reci im da ovo počnu slati,
a da sačekaju sa posljednja dva pasusa, dok ih ispravim.
Ne šalje se više ništa iz Kambodže. Predajnik je pogođen.
Šest popodne... Možemo poslati...
Šest popodne! Misliš li da radimo za mjesečni magazin?! Ovo su novine!
A da to ažuriraš za sutrašnje slanje?
Da, mogli bi sutra predati punu priču.
Bio sam jučer u američkom veleposlanstvu. - Dobre vijesti? - Ne, nisu dobre vijesti.
Rekli su da će mnogo ljudi poginuti kad grad padne... mnogo ljudi.
Sredio sam evakuaciju tvoje obitelji i tebe.
Sad je sve na tebi. Što želiš učiniti? Hoćeš li ostati ili otići?
Što ćeš ti? - To nije tvoja briga.
Želiš li ostati ili otići?
Znam da voliš moju obitelj.
Ali ja... i ja sam novinar također, Sydney. Poznaješ me.
Dobro, ne moramo se odmah odlučiti. Polako.
Ali ćemo morati uskoro smisliti što ćemo, važi?
Dobro, to je to! Ispraznite kat. Ovo je posljednja provjera!
Posljednja provjera.
G. Kincaid nije ovdje. G. Kincaid je otišao.
Slobodno zadržite njegov novac. Sad morate ići.
Odlazite.
Imate li na listi Prana i njegovu ženu? - Da.
Jesu li već došli? - Nisu, gospodine, još nisu tu.
Jesi li vidio Prana? - Nisam.
Gdje li je on?
Postaje stvarno.
Zakasnit će.
Zašto ne provjeriš sa druge strane?
Ako dođe ovamo, reci mu da ga tražim iza.
Beth, jesi li vidjela Prana? - Ne, jesi li ga tražio u hotelu?
Možda je u pošti! Pošti!
Gubi se odavde!
Vucite se!
Idemo, idemo, idemo!
Gdje si ti krenuo? - U veleposlanstvo. - Dobro.
Gospodine, kako se zovete? - Dith Pran, s obitelji.
Obitelj Pran? - Da. - Žao mi je, već su ušli.
Provjerite još jednom, molim Vas. - Već su ušli.
Rockoff, stigli smo.
Trči! Nema vremena!
Čekaj malo...
Nasmiješi se.
Zdravo, Sydney.
Ako zagusti, najbolje je otići u Francusko veleposlanstvo.
Tko ti je to rekao?
Britansko veleposlanstvo.
Slobodno.
Sydney, dolaze Crveni Kmeri. Izgledaju kao vladini vojnici. Priređuju im dobrodošlicu.
U redu.
Sydney! Nema više borbi, Sydney! Odmah se vraćam.
Geldaj! Gledaj! Nema više borbi! Nema rata!
Što ti misliš? - Ne znam. Ne sviđa mi se kako ovo izgleda...
Prošao sam kroz Keng Kang jutros. Zamalo su me ubili...ne sviđaju mi se ovi.
Idem u bolnicu, hoćeš sa mnom?
Johne!
Bože, što da radim? Da pjevam uspavanku?
Brzo, dajte anesteziju.
Isuse, ima još gelera u kičmi... Dajte ovamo.
Treba mi krvna grupa A. Nisam dobio niti jednu dozu krvi već dva dana.
Donesite mi plazmatsku zamjenu, brzo. - Da, gospodine.
Ima dosta krvi, sasvim dosta. Problem je u tome što je nema, tamo gdje je potrebna.
Ovdje će se nakupiti gomila leševa prije no nama kažu da je vrijeme ići kući...
Nazad, nazad.
Zašto ne ulazi ovamo? - Pokušava.
Pokušava ući. Ne puštaju ga unutra.
Dobro?
Je li u redu? - Izgleda da će biti dobro.
Vraćam se.
Samo novinari.
On je sa mnom.
Radi za New York Times.
On je novinar, sa mnom je.
Gdje je veleposlanik? Hoću razgovarati s njim.
Recite mi gdje je, hoću razgovarati s njim.
Slika koju imamo o Kambodži je prilično nejasna.
Novinari koji su doletjeli iz Tajlanda, preko Phnom Penha,
javljaju da se čini da su Crveni Kmeri pokušali masovnu evakuaciju
stanovništva. Zahvaljujući radio kontaktu s francuskim veleposlanstvom,
i saznajemo da su se 200 Europljana i neodređen broj
ljudi iz Kambodže tamo sklonili...
Novi vladari Kambodže za sad nisu dali nikakvu izjavu.
Ne zna se gdje se nalaze Princ Sihanouk i bivša vlada.
Je li dobro? - Je, spava.
To je konzul.
Jesi li vidio, Dennise? Eto nam i Rusa.
Glavne vijesti. - To je BBC.
...bore se oko 14 km od Phnom Penha, prijestolnice Kambodže.
A sad izvještaj s lica mjesta od našeg dopisnika u Tajlandu,
Hugh Eldera...
Odakle su dobili ovo sranje?
Vidiš li onog dečka iza ograde? Onog malog?
Možete li ne gledati svi odjednom?
Iz pouzdanih izvora znam da je to Hugh Elder, glavom i bradom.
Zezaš? - Maskirao se, ali mi je bio sumnjiv.
Kako uspijeva proturiti članak?
Kako ga uopće napiše? - To su vješte ruke.
BBC ih angažira da se šeću među Kmerima kao pravi pripadnici.
Prelaze Tajlandsku granicu svaki dan tamo-ovamo.
Rekao sam vam.
Po nepotvrđenim izvještajima, Crveni Kmeri zahtijevaju
da sve članove prethodne, pobijeđene, vlade, a naročito
tzv."izdajničku šestorku" predaju njima.
Ne zna se je li bilo tko od ministara iz bivše vlade
zatražio azil u veleposlanstvu, gdje je po predstavnicima Unicefa u Bangkoku
situacija postala izuzetno nesigurna.
Izvješća putnika koji u Tajland stižu iz Kambodže...
Sve što mogu razabrati je da se trenutno vodi unutrašnja borba za prevlast.
Različite grupe drže različite dijelove grada.
Čini se da svi podjednako strepe da ne izgube vlast koju imaju.
Pola njih nema ni 15 godina.
Sydney, treba im pomoć oko prijevoda nekih uputa za Crveni Križ.
Zašto ti ne pomogne Pran? On govori francuski bolje od mene.
Više bih volio da mi ti pomogneš.
Zbog čega si to učinio? On se ionako već osjeća nesigurno.
Sydney, svi Kambodžijanci moraju napustiti veleposlanstvo.
Hoće da im predamo sve putovnice i siđemo dolje.
Izbacit će Kambodžijance.
Amerikanac? Gledaj, gledaj!
Borio sam se pet godina za vas! U vašem ratu!
Shvaćaš li da Pran neće preživjeti niti 5 minuta vani?
Crveni Kmeri su ubili svakog novinara kojeg su uhvatili.
Zna li Sid koliko je ovo ozbiljno? - Naravno da zna.
Ne možemo ga tek tako pustiti da izađe odavde.
Evo dvije putovnice. Ova je istekla, ali viza još važi.
Jon Ankertill Brewer Swain.
Ako izbacimo Jon i Swain, ostaje nam Ankertill Brewer.
Zamijenit ćemo moju sliku s Pranovom i bit će britanski državljanin.
Nadam se da ima sliku, jer meni nije ostao ni jedan jebeni film.
Pran? - Pokušat ću pobjeći.
Trebat će mi dva tri tjedna.
Ako stigneš prvi, javi se. Ostavi mi poruku u "Reuters"-u.
Daj mi samo jedan sat. Treba mi vremena da razmislim.
Nemam više vremena. - Swain ima ideju.
Ankertill Brewer, to je tvoje novo ime.
Zamijenit ćeš moju sliku sa svojom. - Imaš li neku staru sliku?
Ne vjerujem. - Dobro. - Iz putovnice?
Da, iz putovnice. Obiteljsku sliku. Bilo što. - Sve su mi oduzeli.
Dobro, imaš li novinarsku karticu? - Sve su uzeli. - Jebi ga!
Dobro, naći ćemo neki film. Sigurno ima nešto u veleposlanstvu.
Polaroid, bilo što.
Nabavit ćemo ga i slikat ću te. Naći ćemo film. Hajdemo.
Imaš li polaroid aparat? - Imam. - A film? - Ne, nemam.
Imam samo ovo dijete sa dizenterijom.
Treba nam sulfat i neki jak razvijač.
Ako to nabavimo, moći ću napraviti sliku za putovnicu.
Sranje! Možemo li ovdje negdje naći vodu?
Mogli bi probati iscijediti je iz klime. Vidio sam negdje da to rade. Idemo...
Oprostite, jeste li vi g. Schonberg? - Da.
Rekli su mi da ste vi zaduženi za raspodjelu pokrivača. - Molim?
Deka! Tek smo stigli. - Da. - Trebaju nam deke.
Dođite ovamo. Idite do kraja hodnika.
Onda skrenite desno i popnite se uz stepenice. Ako ih je ostalo, gore su.
Imam aparat! Imam film! A imam i jebenu tamnu komoru!
Nemoj se smiješiti.
Smiješ se. -Ozbiljno, stvarno se smiješ.
Molim te, stani. Budi ozbiljan. Kao Amerikanac. - Dobro.
Da? - Da. - Dobro. Navlaka.
Jebeni papir.
Ankertill Blewer... Ankertill Blewer... Ankertill Blewer...
Dobro.
Pojavljuje se slika. - Uspjeli smo.
Vidi mu lice. - Nego kako.
Fiksirat ćemo. Dobro je.
Jebo te... k vragu... prokleti papir!
Prokletstvo!
Morat ćemo početi iz početka.
Hajde... da ga fiksiramo...
Blijedi. - Izvadi ga. - Ne vrijedi, rastvor je prejak.
Što ga ne izvadiš sada?
Jebo te! Prokletstvo!
Ovo me ubija.
Mogu li ovo obaviti sam? Daj mi samo malo prostora.
Jebo te... Oprosti.
Savršeno. Da!
Dobro došao u New York! Uspjeli smo.
Odlično! Odlično! Ankertill Blewer! Ankertill Blewer!
Dobro, hoćete li mi predati putovnice? Zadnji poziv za predaju putovnica...
Dajte putovnice.
Dajte putovnice, molim vas.
Hvala.
Putovnice, dame i gospodo.
Šaljivčine, ovo vam je posljednja prilika da predate putovnice.
Mogu li dobiti putovnicu? - Ovu putovnicu čuvaj svojim životom! - Grazie, signore!
Hvala.
Putovnice, ovo je za veliku provjeru.
Dajte putovnice, molim vas.
Dame i gospodo, posljednji poziv.
Gotovo.
Je li ovo ručak?
Izgleda izvjesno da je najveći dio stanovnika Phnom Penha
evakuiran u unutrašnjost...
Denise, molim te, smanji.
Slušajte svi.
Kamioni koje smo vidjeli su stigli da bi nas evakuirali.
Vjerojatno tijekom sljedeća dvadesetičeriti sata. Slušajte...
To tek treba biti potvrđeno. Skoro je sigurno...
Živjela Francuska!
Ima li nekih problema?
Žao mi je, gospodine.
Ankertill Blewer... Ankertill Blewer... Ankertill Blewer...
Sydney... Ankertill Brewer.
Hvala. Zbogom.
Vratit ćeš mi ovu kutiju kad se vidimo, u redu? - Zbogom.
Zaboga, Sydney, zašto ga nisi izvukao dok si mogao?
Nisi imao prava zadržati ga ovdje.
Imaš čudan osjećaj za prioritete. - I ja sam novinar
Znam što mu je u srcu. Volim ga kao brata.
I sve bih učinio za njega. Sve.
Zbogom.
Recite mojoj ženi da ju volim i da pazi na našu djecu.
Ona ne zna engleski, Sydney. Molim te, ne želim da ju netko ružno tretira.
Dith Pran. Nestao u Phnom Penhu, 1975. godine.
Ne, ne... - Ako imate neki podatak... - Pran mu je ime.
Dragocjena nam je bilo kakva informacija.
Posljednji put je viđen u Phnom Penhu, 1975. godine,
U travnju, 1975.
Pran je snalažljiv čovjek. Pričekat će dok ne bude sigurno,
a onda će se pojaviti.
Zahvaljuje ti se što si došao i što se brineš
za nju i njenu obitelj, ali ona zna da je njen muž mrtav.
To nije točno.
To uopće nije točno.
Nije točno, nije.
Ne vjeruje u to što kažete.
Ti si dobar čovjek.
Ako tvojoj majci nešto zatreba, neka me slobodno pozove. - Dobro.
Bolje idi sad.
Tijekom posljednjih pet godina, kao što je označeno na karti,
snage Sjevernog Vijetnama su zauzele vojna skloništa duž granice Kambodže.
Dok je predsjednik pričao, američke trupe su se spremale ući u Kambodžu.
Odluku za invaziju, kao i raniju tajnu odluku da bombardiraju, sakrili su od naroda Kambodže.
Nema američkih vojnih savjetnika u Kambodži. Neće ih ni biti.
Pomoći ćemo Kambodži.
Kambodža je Nixonova doktrina u najčišćem vidu.
Sydney, često mislim na tebe i na moju obitelj.
Kaže nam da je Bog mrtav.
I da će nam partija, koju zovu "On'gar", sve pružiti.
Kaže da je On'gar označio i objavio postojanje nove,
grozne bolesti, bolesti pamćenja, nazvane kao:
''Previše razmišljanja o životu u Kambodži prije revolucije.''
Kažu da smo okruženi neprijateljima. Neprijatelji su u nama samima.
Nikome se ne smije vjerovati.
Moramo biti kao volovi.
Ne smijemo razmišljati ni o čemu, osim o partiji.
Nema druge ljubavi, osim one za partiju.
Ljudi gladuju, ali nije nam dozvoljeno uzgajati hranu.
Moramo poštovati djecu drugova čije umove prošlost nije iskvarila.
Doktori, profesori i studenti, potrebni ste Partiji.
Partija će vam oprostiti pogreške prošlosti.
Sydney, Partija kaže da se oni, koji su lagodno živjeli u godinama velike borbe,
ne mareći za patnje seljaka, moraju ispovjediti.
Jer ovo je nulta godina i sve treba početi iz početka.
Tako se bojim... ne smijem pokazati da bilo što razumijem.
Ne smijem vrijeđati engleskim.
Ne smijem imati prošlost, Sydney. Ovo je nulta godina.
Prije toga ništa nije postojalo.
Vjetar donosi strah i mržnju. Rat je ubio ljubav, Sydney.
Oni koji se ispovjede Partiji nestaju zauvijek.
I nitko ne smije pitati kamo idu.
Samo oni koji šute preživljavaju.
Mercedes - broj jedan.
Nagrada A.I.F.P.C. za novinara godine 1976.
Svatko tko je upoznat s mojim radom zna da polovica pripada Dithu Pranu.
Bez Prana ne bih mogao poslati ni pola priča.
Lijepo je čestitati sebi u ovakvim prilikama, ali ne mogu biti ovdje večeras
a ne pomisliti na one nedužne ljude, kojima je Pran pokušavao pomoći
objavljujući njihove priče američkoj javnosti.
Dok su u Bijeloj Kući razmišljali o mogućnostima, oni koji su
odlučili bombardirati, a onda i izvršiti invaziju na Kambodžu,
brinuli su o puno stvari: o sukobu velikih sila, o domino efektu,
da Sjevernim Vijetnamcima izgledaju snažno i opasno,
o smanjenju pritiska na američke trupe koje su se povlačile s Juga...
Imali su i domaćih briga, što objašnjava zbog čega su držali u tajnosti
bombardiranje Kambodže koliko god dugo su to mogli.
Može se pretpostaviti da nisu zanemarili ni vlastite interese
i svoje karijere.
Ali ono što ih nije brinulo bili su sami Kambodžijanci.
Nisu ih zanimali ni ljudi, ni društvo, ni zemlja,
osim kada ih je trebalo upotrijebiti u političke svrhe.
Dith Pran i ja smo pokušavali zabilježiti posljedice
koje su pogađale stvarne ljude, ljudska bića koje je
administracija zanemarila, ali koji su platili cijenu umjesto nje.
Zadovoljstvo mi je prihvatiti nagradu u ime Ditha Prana i svoje osobno.
Počašćen sam, a znam da bi Dith Pran bio jako ponosan.
Čestitam. Ponovi to slijedeće godine.
Zdravo. - Hej.
Bilo je odlično. - Bolje nego prošle godine.
Zdravo. - Da te upoznam sa svojom sestrom.
Drago mi je. - Ono tamo je moj otac.
Tata, pridrži mi ovo.
U redu. Samo minutu i vraćam se.
G. Schonberg, mogu li dobiti autogram. Vaš sam obožavatelj
Nema problema. - Čestitam na nagradi, zaslužili ste je.
Vrlo impresivno. Lijep završetak ljeta.
Al! Što radiš ovdje? - Znaš što mi smeta?
Što? - Smeta mi što je Pran ostao u Kambodži jer si ti htio osvojiti ovu jebenu nagradu
i znao si da bez njega to ne možeš. - Nisam mogao ni pretpostaviti ...
što će se desiti. - Vraga nisi! - Učinio sam sve što sam mogao.
Učinio sam sve što sam mogao. I radim sve što mogu..
Lijepo je što sam te vidio. Na putu sam za Floridu.
Kažem ti da radim sve što mogu. - Vjerujem ti.
Samo nisam znao da si otišao po njega.
Ne igraj igrice sa mnom Ne igraj glupe igrice sa mnom.
Nitko ne može otići tamo. Kad bi to bilo moguće, otišao bih.
Poslao sam stotinjak fotografija.
Svaka humanitarna organizacija u pograničnoj oblasti, je ima.
Ako bi postojao i tračak nade, odmah bih otišao, i to danas.
Dobro je što nisi... - Nemam što za napraviti.
Ne mogu samo sjesti u avion i ispraviti sve na taj način.
I ne mogu vjerovati da ovo čujem od tebe.
Čestitke.
Što je sa obitelji Ditha Prana? Jeste li u kontaktu sa njom? - Da, žive u San Franciscu.
Kakav je Vaš odgovor na optužbe da ste vi i drugi novinari podcijenili brutalnost Kmera
i postali suodgovorni za ono što se kasnije dogodilo u Kambodži?
Pogriješili smo. Ali ono što smo podcijenili je ludilo
koje može izazvati bombardiranje, vrijedno 7 milijardi.
Mnogi bi ovu izjavu ocijenili kao provokativnu.
Bilo je dosta priča o izbjeglicama u Kambodži i uvjetima u izbjegličkim logorima.
Vjerujete li im?
Zar im vi ne vjerujete? Možda su u ovom slučaju izvještaji točni.
Zar imate isto nepovjerenje i prema pričama koje dolaze iz Irana, Palestine, Čilea?
Je li to slijedeća tema kojom ćete se baviti? Izbjeglice?
Hoćete li pisati o izbjeglicama koje stižu brodovima?
Ne, neću. Ne razumijem... - Hoćeš li šalicu čaja?
Sigurno sam poslao bar 500 pisama.
Pisao sam međunarodnom Crvenom Križu, Svjetskoj zdravstvenoj organizaciji...
Znam da jesi. Rekao si mi to.
Ne znam kome nisam pisao.
Nisam mu stvarno ni pružio izbor.
Jednom smo raspravljali o odlasku ali...
Spominjali smo ga, ali se ništa nismo dogovarali.
O tome sam raspravljao sa Swainom i Rockoffom.
Ali nikad nisam raspravljao s njim...
Ostao je, jer sam ja želio da on ostane.
A ja sam ostao zato što...
w_anna 2010
Zatočen sam, Sydney.
Znam da sumnja u mene, ali se dobro ponaša prema meni.
Ovdje postoji mnogo različitih grupa, Sydney.
Moram jako paziti.
Partija kaže da sad imamo nove neprijatelje.
Moramo povratiti zemlju naših predaka od Vijetnamaca.
Kažu da sad moramo ratovati s njima.
Nedostaješ mi... I moja žena i djeca... žudim za vijestima o tebi.
Radio nove Kine javlja da je izbio rat između
Vijetnama i Demokratske Kambodže na nekoliko frontova.
Po Vijetnamu, ovo je odmazda za brojne napade...
Znao sam za to, Pran... taksista?
Znam da znaš engleski. Sjedni.
Ja volim ovu zemlju. Sve sam žrtvovao za nju.
Moja žena je poginula za revoluciju.
Ali vođe Partije više nisu ljudi kojima se može vjerovati.
I ja im više ne mogu vjerovati. Niti oni više vjeruju meni.
Bojim se... Stvarno se bojim za budućnost.
Mislim da voliš mog sina.
Molim te, pazi na njega.
Borbe su već blizu, Sydney.
Ako Vijetnamci dođu ovamo, Partija će sve uništiti.
Vijetnamci će naći samo pepeo.
Ja moram pokušati zaustaviti ubijanja. Sretno.
Odmah dolazim.
Okreni mi ovaj broj: 41 5 5556421
Abe, imam odlične vijesti!
Abe, zvali su me iz Pariza prije dvadesetak minuta!
Zvao me je Andreas Freund. On je razgovarao s Henryjem Campom.
Henry mu je rekao kako će me naći.
I Freund kaže: "Sydney, imam dobre vijesti za tebe"..
Radi se o Pranu.
Je li ti majka tu?
Kada?
Hoću da ovo zapišeš.
Ne, ne. Moraš zapisati.
Imam poruku od tvoga oca.
... Imagine all the people, living for the day...
Imagine there's no countries... it isn't hard to do...
...nothing to kill or die for... no religion too...
Kako si?
Opraštaš li mi? - Nemam što.
Dith Pran se zajedno sa Sydneyjem Schanbergom vratio u Ameriku
gdje se ponovno sreo sa svojom obitelji.
Sada radi kao fotograf u New York Timesu
u kome je Sydney Schanberg kolumnist.
Stradanja u Kambodži još uvijek traju.
Izbjeglički kampovi na granici s Tajlandom su još uvijek
prepuni djece s polja smrti.
K R A J
w_anna 2010